Trošku mi to připomíná Ingrid. Akorát nevím, jestli v tom dobrém.
a v koutech
prší
spolehlivě proti větru
skráně smáčí
v pohledu prázdných oken
celé je to plné motivů, provázané, silné... Jenže já se zeptám: Opravdu? Ty propojenosti, motivy, metafory by měly být vázány logikou. V první řadě logikou. Je to hezké, ale ptám se na každé slovo v té první sloce: proč zrovna tohle slovo? Je to o způsobu zpracování. Kdybys tu báseň napsal jinou formou, jednotlivá slova by nebyla tak důležitá, ale vy chvíli, kdy celý řádek vyplníš jediným slovem, tak to slovo musí být teda fest promyšlené. Báseň jsem pochopil, vím, o čem je, ale mám pocit, že prvních čtrnáct vaříš vodu a pak do ní teprve hodíš pytlík čaje. Že by se ta voda dala vařit intenzivně. Líp si připravit půdu pro závěrečný finiš. Moc prostoru a zbytečné plácání slov...
Ale nepochop mě prosím špatně. Když říkám plácání slov, nemyslím tím stejné plácání slov, jak u jiných. Máš podle mě už pěkně vypsaný rukopis a čteš še dobře. Proti jazyku žádná výhrada, jen trochu k logice výstavby.
Hezký večer OŘ
Honzo, tak tohle je bravurní práce. Jinak mi zase ani tak moc na Vánoce nepřijde. No, uklízíš a pak takový Bitter end. Ale to vůbec nevadí, zvládnul jsi to ne jedničku.
Moc Ti děkuji za kvalitní literární zážitek.
Takže...
Ta prostřední strofa mi tam trochu nesedí, jakobys tam chtěl nacpat ještě trochu vánoční atmosféry a navíc vyznání lásky; "prášení od úst" je dobré, ale asi by mi to za to nestálo. "Spálit mosty" - pořád přemýšlím, jestli se tohle přeneslo přes svoji otřepanost bez škrábanců, ale nakonec myslím, že ne. Ta poslední sloka se mi začíná zdát trochu moc konkrétní. Jo. Jako bys tu první sloku svlékl donaha. A začala z toho ještě víc čouhat deziluze. Nemám deziluzi ráda, tím to bude, hm. První sloka je krásná.
Zdraví Luisa.
Ach Romeo, Romeo! | Jsem | Dětinský | Pohádky pro dospělé | Růže malého prince