Seděl jsem za ohněm za Tvými řasami. Noc byla na kolenou a ještěrky ztroskotaly
na nečekaně zchladnuvších kamenech.
I já.
I já jsem ztroskotal na pobřeží v očekávání vyplutí. Držel jsem Tvé tváře francouzskými holemi a věřil na vynoření z vášně, v polibek a v odlehlá rána.
A noc se zastavila
za ohněm.
Díla mohou hodnotit (bodově) pouze registrovaní uživatelé, kteří vložili alespoň 5 komentářů.
Holé věty | Vrány | Oskeruše | Vzpomínka | Lištička