Zrádče, už nebudu myslet ani doufat.
Zrádče, pobavil ses a teď baví tě mě houpat?
Do světa vykřičet tvoje jméno není trest,
ale když každé slovo, každá věta lživá lest?
Odmítám pravidla a rád je tvořím,
ty můžeš však jen opodál stát .
I kdybych poroučel sám sedmi mořím,
nezbývá nic ti než jen poslouchat.
Pomoci nenajdeš ty ani já,
Ale přesto jsme všichni z jednoho kmene.
Odevšad slyšíme že doba je zlá,
Ale já vím, že jen ke zdi nás žene.
Otrokem ve vlastním čase a době,
S neklidným svědomím odcházíš spát,
Co zbývá lidu, než dusit to v sobě?
Najít svou odvahu a nezoufat, snad?
Zatím žádné hodnocení
Zobrazeno 8x (přihlášenými uživateli) Líbilo se Ti dílo?Doporuč jej >>
tak si mel po prvni sloce odejit pryc! copak se vsechno musi drat pod kuzi.....proste neco zfleku napisu a tak to zustane.......... Treba to hudebne bude znit lepe a psat ti rozhodne nebudu ale diky
Přečetl jsem první sloku a tam končím. Chci se poučit načerpat myšlenku, jiné vidění světa. Jenomže ty si zrovna netykáš ani s rýmem ani s rytmem, ani lehkostí myšlenek. Ty bys třeba měl co říct svou poezii. Neříkám, že je báseň bez myšlenky a bez sdělení, ale já ti to tvoje sdělení už prostě ani nemůžu věřit, když si neumíš poradit ani s textem. To je jak kdyby mě rétoriku měl učti někdo, kdo koktá. On by třeba věděl, jak správně mluvit, ale já bych mu to prostě nevěřil.
Jestli chceš poradit něco na čtení, nebo na studium. Napiš.
Svědomí | Utahaný pondělí | Jarní pozastavení | Zradou k nepochopení | Vnitřní demonstrace