Někdy jsou noci opařené sněhovými vločkami namočenými v slzách opuštěných. Někdy jsou rána nadšená nečekanými nádechy, nadějemi z nekonečných polibků. Někdy jsou poledna stydnoucí jako opuštěné obědy, jako koně znavení výběhem.
A pak jsou někdy večery,
večery jako desinfekce v ráně:
bolest,
která hojí.
Díla mohou hodnotit (bodově) pouze registrovaní uživatelé, kteří vložili alespoň 5 komentářů.
Holé věty | Ta, která přijde | Letvážky | Po rozbřesku | Nádech