Moje sny se mi nějak nezdají. Tupí se jimi ostřiny skal – naštěstí ostří slov dál slouží břitvám pravdivosti.
Ale náruč je stále jen jedna: vypálená laskavostí a chomáčem podzimního chmýří.
Díla mohou hodnotit (bodově) pouze registrovaní uživatelé, kteří vložili alespoň 5 komentářů.
Vzpomínka | Ocúny | Tlak tlak | Uhašená | Rozloučení