Věnovaná Hanoe, která 1942 umřela v Dachau. Její příběh je tragikomedií německých dějin, protože do koncentráku se dostala na základě udání jejího milého...
mě to nesedí rytmicky, ale jinak je to silnej příběh.. Adresy bez sametu
a bloudů paty holé,
podivné móresy.... ty moresy mě vyhazujou z rytmu a pak už se tam nedostanu.. jinak ta pocitovost z toho by byla dobrá...
Me2d: Je to jedna z těžkých básní. Tuhle báseň jsem ještě nikde nepublikoval. Je to z cyklu zajímavých židovských osudů (nejdřív krátký text), které doplňuji pocitovou básní. Určitě jsem to mel napsat hned na začátku.
Abigail: Děkuji za přiznání blízkosti. Velmi si toho vážím
Rhonwen: Děkuji, že vždy na to reaguješ a přemýšlíš o tom. Tom
Rhonwen, diky moc za komentář. Je to báseň, která vznikla na základě příběhu židovské dívky Hanoe (Hany) s německým přítelem Günterem, se kterým spolu chodili od roku 1936. Günter byl naverbován k jednotkám SS a jeho dívka odešla s rodiči z Drážďan na venkov, kde se několik let úspěšně skrývala a Günter za ní tajně jezdil. V roce 1940 však byl Günter povýšen a aby ukázal svou loajalitu, prozradil úkryt své milé a její rodiny, která putovala pak do koncentráku. Ona sama v něm umřela, ale svěřila svůj příběh jedné spoluvězenkyni, která ho po mnoha letech při návratu z koncentráku zveřejnila...
Svědomí | Zima na Petrově | Bezmoc | Sbohem, pane prezidente | Nasírací báseň