Promiň strangere, já musel. "půllitr laskám polibkama
a vidím skrz jeho prasklý sklo
tvář, po který se mi zastesklo
a která mi tu tolik schází…
a hospodskej šel pro obvazy…"
K básni, líbí se mi její lehkost a netečnost. Je to jako kreslit zamilované srdíčka do vlastních blitek na stole (z piva).
Poklesy | A jen déšť tancoval v kalužích | Když noc mlčí | Rozeklaným slovem | Gloria in excelsis