ŽÍZEŇ
V hospodě odložených lidí,
nemohoucích ovlivnit své osudy
vyfouklých životů, jedním dechem posté,
hledajících odvahu, k tomu být ještě další den,
s úporností nemocného, kterému zbývá okamžik,
kdy bolí vše, i to co není,
pít v zoufalství, bez mezer, vyvzdorovat si
žízeň beze dna, v bezmoci smrtelnosti.
Vyprahnout.
Návrat k pramenům, pěnou rovnou do nebe
Přesto sucho v ústech
žádný doušek nenaplní až po věčnost
nasládlost stínů ticha za hřbitovní zdí
Až k rozpadu
Díla mohou hodnotit (bodově) pouze registrovaní uživatelé, kteří vložili alespoň 5 komentářů.
PETROHRAD | MLČENÍ | LONDÝN | ELEGIE | DUBEN